![Polona Požgan je mamica in žena, ki ji je skrb za družino v neizmerno veselje. Vsako nedeljo jo lahko spremljamo v kuharski oddaji Polona ga žge, za portal Okusno.je pa piše kolumne, v katerih deli svoje razmišljanje o družini in hrani.](https://images.24ur.com/media/images/424xX/Aug2015/61651978.jpg?v=b640)
Ko zdaj razmišljam nazaj, ugotavljam, da od tiste osnovnošolske predstave o idealni družini, ki zjutraj sede skupaj k zajtrku, še najbolj drži predstava o veliki leseni mizi. Točno tako namreč imamo. Pri vseh ostalih stvareh pa je življenje ubralo svojo pot, na srečo težko rečem, da kaj manj idealno. Pač drugačno.
Kar se naših zajtrkov tiče, pa kljub vsej moji želji in navdušenosti nad tem, da bi jih imeli, nekako s strani drugih članov družine ni interesa zanje. Moj mož si ne zna niti predstavljati, da bi jedel takoj ali nekaj minut za tem, ko se prebudi. Moj sin najraje zajtrkuje v dnevni sobi, kjer sedi po turško in se pogovarja s svojimi namišljenimi prijatelji. Moj najmlajši sin želi zajtrkovati nemudoma in res takoj za tem, ko odpre oči, takrat, ko zajtrkuje moj starejši sin, pa bi mlajši želel že (spet) spati. Tako se vsako jutro znova srečujemo s popolnim in totalnim kaosom, v katerem tudi sama več ne pomislim na zajtrk, temveč zgolj na to, da preživimo. Moža spraviti iz postelje, starejšega sina spraviti pravočasno v šolo, mlajšega pa nazaj v posteljo.
Ko končno zadiham in pogledam okoli sebe, se vsako jutro najprej zahvalim za nekaj minut tišine, ki sem je deležna, ko so moji trije fantje vsak “na svojem mestu”. Potem olupim banano, zrežem jabolko, dodam borovnice ali jagode, pa polovico kivija, včasih še kak grižljaj ananasa. Zamiksam in uživam v samotnem zajtrku. Srečna, da smo vsi zdravi.
![Polona Požgan smoothie](https://images.24ur.com/media/images/884xX/Sep2015/61669154.jpg?v=ba85)